Ryškesnės auklėjimo per pamokas galimybės - Martišauskienė, Elvyda (Acta Paedagogica Vilnensia, 1993)
Straipsnyje iškeliama auklėjimo, kaip vienos svarbiausių ugdymo funkcijų, svarba. Mokėti sugyventi su žmonėmis, suprasti kito bei savo poelgius, siekti išmintingo savęs realizavimo nemažiau svarbu nei geros dalykinės matematikos ar kalbų žinios. Kita vertus, auklėjimo ir lavinimo funkcijos neatsiejamos, nes tik jų sąsaja užtikrina sėkmingą ugdymą ir visuotinai suprantamą jo dalį – žinias. Negalima mylėti, išgyventi dėl to, ko nežinai, o žinios, įgytos be meilės ir išgyvenimų, bus paviršutinės. Vadinasi, bet kurio dalyko pamokoje, privalu neapsiriboti tik lavinimu, mokymu. Auklėjimo galimybės glūdi ne tik dalyko turinyje, bet ir mokytojo taikomuose metoduose, vertinime, o ypač tarpusavio santykiuose. Nerasime pamokos, kurioje nebūtų santykių: mokytojas - mokiniai, mokytojas - mokinys, mokinys - mokinys, mokinys - grupė. Visi šie paminėti aspektai atrodytų savaime suprantami, tačiau pažymėtina, kad be kruopštaus pamokos planavimo, ne tik lavinimo, bet ir auklėjimo tikslų numatymo, situacijų išgyventi dorovines vertybes sudarymo, auklėjimo funkcija pamokoje gali būti menkai išreikšta.