On the resultative meaning of derived statives in Modern Lithuanian - Pakerys, Jurgis (Baltistica, 2011)
APIE REZULTATYVINĘ DABARTINĖS LIETUVIŲ KALBOS IŠVESTINIŲ STATYVŲ REIKŠMĘRezultatyvu laikoma veiksmažodžio forma arba vedinys, nusakantis būseną, atsiradusią kaip ankstesnio ribinio veiksmo rezultatas (Nedjalkov, Jaxontov 1988, 6t.; Nedjalkov 2001, 928). Dabartinėje lietuvių kalboje rezultatyvas gramatiškai perteikiamas sudėtinėmis veiksmažodžio formomis, sudarytomis iš pagalbinio veiksmažodžio būti ir būtojo laiko veikiamojo arba neveikiamojo dalyvio ir, žiūrint sintaksinių šių formų tipų (Nedj alkov, Jaxontov 1988, 7-11; Nedj alkov 2001, 928t.), gali būti skiriami objektiniai, subjektiniai ir posesyviniai rezultatyvai (Geniušienė, Nedjalkov 1988, 369t.), plg.: Jis uždarė langą — Langas (yra) / buvo uždarytas (objektinis rezultatyvas: tiesioginis įvykio konstrukcijos objektas tampa rezultatyvinės konstrukcijos subjektu); Jis šiltai apsirengė — Jis (yra) / buvo šiltai apsirengęs (subjektinis rezultatyvas: abiejose konstrukcijose subjektas tas pats); Ji apsivilko paltą — Ji (yra) / buvo apsivilkusi paltą (posesyvinis tipas: rezultatyvinėje konstrukcijoje išlaikytas ne tik įvykio konstrukcijos subjektas, bet ir tiesioginis objektas).Šalia šių sudėtinių rezultatyvo formų lietuvių kalboje turima ir neproduktyvi išvestinių statyvų (arba rezultatinės būsenos, Ambrazas 2006, 399t.) kategorija, leidžianti perteikti panašaus pobūdžio reikšmes, plg. Ji (yra) / buvo apsivilkusi paltą ir Ji vilki / vilkėjo paltą, kur vilk-ė́-ti ‘būti apsivilkusiam’
Keywords: statyvas; lietuvių kalba