Nervų ligų etiopatogenezės teorijos XIX a. pradžios Vilniuje: „pamišimas ir epilepsija paūmėja šviečiant mėnesienai“ - Sakalauskaitė-Juodeikienė, E. (Neurologijos seminarai, 2023)
Neurologija, kaip atskira klinikinės medicinos šaka, Vakarų Europoje XIX a. pradžioje dar nebuvo susiformavusi, tačiau susidomėjimas nervų ligomis buvo didelis. To laikotarpio Vilniaus universiteto (VU) darbuose jau skelbta, kad svarbiausia sielos gebėjimų vieta, išorinių jutimų centras, pirminė judesių pradžia yra galvos smegenys, vadintos „kilniausiu žmogaus kūno organu“. Šio darbo tikslas – aptarti nervų ligų etiopatogenezės teorijas Vilniuje XIX a. pirmojoje pusėje. Didžiausią nagrinėtų pirminių šaltinių dalį sudarė Vilniaus universitete 1803-1832 m. apgintos disertacijos nervų ligų tematika ir 1806-1842 m. Vilniaus medicinos draugijos protokolai. Atlikus tyrimą, paaiškėjo, kad, įvardijant daugelio nervų ligų priežastis, dažniausiai remtasi keturių organizmo skysčių pusiausvyros sutrikimo (humoraline) teorija. Taip pat teigta, kad kai kurios nervų ligos gali būti paveldėtos ar sukeltos vaisiaus ligų in utero. Kita vertus, XIX a. pradžios Vilniuje vis dar buvo gaji viena seniausių, imaginatio gravidarum, teorijų. Manyta, kad nervų ligos gali būti sukeltos fizinių, mechaninių priežasčių arba atsirasti dėl gretutinių ligų, vartojamų vaistų ir gėrimų, miego higienos pažeidimų. Senųjų VU disertacijų apie nervų ligas autoriai pripažino ir emocijų svarbą nervų ligų patogenezei. Tvirtinta, kad tetaniją sukelia trauminės-uždegiminės priežastys, nes iš galūnių žaizdų per nervus, raumenis, sausgysles ir raiščius išplinta „uždegimas“. Darbuose apie hidrofobiją išsamiai aprašyta „nuodų“ (specifiško nervų sistemai užkrato, kurį pasiutęs gyvūnas perduoda sukandžiotam žmogui) veikimo teorija. Aprašant nugaros smegenų ligų patogenezę, paminėta „gyvybinės materijos išeikvojimo“ teorija (tvirtinta, kad nugaros smegenis „išdžiovina“ per gausūs lytiniai santykiai). VU disertacijoje apie somnambulizmą aprašytos astrologinės (įvairių Mėnulio fazių, Saulės įtakos nulemtos) miego sutrikimų, epilepsijos ir pamišimo priežastys. Svarbiu nervų ligų etiologiniu veiksniu XIX a. pradžios Vilniuje vis dar laikytas kaltūno (plica polonica) nukirpimas.
Keywords: nervų ligos; etiopatogenezė; Vilniaus universitetas; Vilniaus klinikos; XIX amžius