Individo sąmonės socialinio sąlygotumo klausimu - Lazauskas, Justinas (Problemos, 1969)
Tarybinėje filosofijoje, ypatingai akcentuojant socialinį žmogaus sąmonės sąlygotumą, iki šiol nepakankamai dėmesio buvo skiriama individo sąmonės specifikai, jos aktyvumui. Straipsnyje teigiama, kad individo sąmonė formuojasi jo kintančioje sąveikoje su aplinka. Giliau suprasti aktyvų individo santykį su aplinka galima tik teisingai aiškinant tikrovės atspindėjimo ir atkūrimo santykį. Tikrovės atkūrimas vyksta atspindėjimo pagrindu. Nagrinėti individo sąmonės socialinio sąlygotumo mechanizmą reikia tikslingos, aktyvios žmogaus veiklos (socialinės praktikos) pagrindu, nes tas sąlygotumas ir slypi jo veikloje – materialybės ir idealybės sudėtingos sąveikos procese. Daroma išvada, kad materialybės idealizacija (idealybės atsiradimas, kai daikto, įtraukto į darbo procesą, forma atspindėjimo pagrindu atkuriama individo galvoje minčių pavidalu) ir idealybės materializacija (jos įsikūnijimas žmogaus veiklos procese) yra tarpusavyje susiję idealybės raidos etapai.