Descartes'o įtaka fenomenologijai - Žiemytė, Rasa (Problemos, 1998)
Straipsnyje aptariami R. Descartes‘o ir E. Husserlio filosofijų panašumai ir skirtumai. Teigiama, kad abu šie filosofai ragino pasitikėti individualiu mąstymu, kurio neturėtų užgožti kitų sukurtos teorinės sistemos ar nekritiškai perimtos kasdienio sveiko proto tiesos. Abu mąstytojai buvo nepatenkinti gyvenamojo meto filosofijos ir mokslo padėtimi, siūlė kitokį mąstymo stilių. R. Descartes naudojosi dedukcijos metodu kaip vieninteliu keliu į tiesą. E. Husserlis sukūrė naują, fenomenologinį, subjektyvias perspektyvas tiriantį metodą. Jis nesiekė pagrįsti tam tikrą metafizinę sistemą ar atrasti pagrindus mokslui kaip R. Descartes. R. Descartes‘ui mąstymo aktas buvo metafizinė substancijų egzistavimo ir jų išskyrimo prielaida, o E. Husserlio manymu, toks egzistavimas nėra akivaizdus. E. Husserlis nagrinėjo ir intersubjektyvaus supratimo prielaidas, o R. Descartes buvo individualistas, manęs, kad vienišas protas daro teisingesnius sprendimus.