I. Kantas, T. Parsonsas ir postpozityvizmas socialinėje teorijoje - Norkus, Zenonas (Problemos, 1997)
Straipsnyje ieškoma atsakymo į klausimą, kodėl sociologijos teorija vadinama dviem skirtingais pavadinimais – „socialine teorija“ ir „sociologine teorija“. Grindžiama tezė, kad ši dvivardystė yra dviejų iki galo neišspręstų sociologijos episteminio statuso problemų (sociologijos santykio su kitais socialiniais mokslais ir jos santykio su filosofija) semantinis simptomas. Minimalistiškai save suprantanti sociologija yra mokslas apie visuomenės socialinę bendruomenę. Maksimalistinė sociologijos samprata teigia, kad sociologijos objektas yra visa visuomenė: sociologija tampa socialine teorija ir neišvengia sociologinio proto antinomijų dialektikos, kuri reiškiasi alternatyvių „visuomenės esmės“ sampratų konfliktais. Socialinė teorija ir istorijos filosofija straipsnyje traktuojamos kaip alternatyvios tradicinei metafizikai „modernybės metafizikos“. Postpozityvistinė socialinė teorija traktuojama kaip forumas, kuriame svarstomos turiningos ontologinės sociologinių teorijų darybos problemos.