“Šitas blet nachui buvo parduotuvėj”: Vilniaus paauglių keikimosi įpročiai ir požiūris į keikimąsi - Čekuolytė, Aurelija (Taikomoji kalbotyra, 2014)
Lietuvių kalbotyroje keiksmažodžių tyrimų yra atlikta ganėtinai nedaug. Dažniausiai keikimasis buvo tirtas dialektologiniu aspektu – sudaromi tarmėse vartojami (ar vartoti) keiksmažodžių sąrašai. Nesunku nuspėti, kad šie sąrašai atspindi tik nedidelę dalį kasdien vartojamų keiksmažodžių. Taip pat galima daryti prielaidą, kad tai ne tie keiksmažodžiai, kuriuos galima išgirsti didmiesčiuose, ir tai tikriausiai ne tie keiksmažodžiai, kuriuos renkasi šiuolaikinis didmiesčio jaunimas. Tad straipsniu siekiama užpildyti šią keiksmažodžių tyrimų spragą – straipsnyje analizuojama, kaip keiksmažodžiai yra panaudojami paauglių socialinėms tapatybėms kurti, t.y. straipsnio tikslas yra ne keiksmažodžius dokumentuoti, bet parodyti, kaip jie funkcionuoja realioje vartosenoje. Straipsnio medžiagą sudaro anketinio tyrimo duomenys – 79 Vilniaus paauglių užpildytos anketos, kuriose paauglių buvo prašoma apibūdinti paauglius, kurie savo kalboje vartoja daug rusiškų keiksmažodžių blet ir nachui, ir paauglius, kurie savo kalboje vartoja anglų kalbos keiksmažodį fuck, bei dvi paauglių spontaniškos kalbos analizės. Anketinis nuostatų tyrimas atskleidė, kad šiuolaikiniai Vilniaus paaugliai angliško keiksmažodžio fuck nelaiko vulgariu ir stipriu. Dėl savo naujumo keikimasis anglų kalba neturi aiškios socialinės reikšmės miegamuosiuose Vilniaus mikrorajonuose, kur gyvena tyrime dalyvavę paaugliai. Angliškų keiksmažodžių naujumas, švelnumas ir neturėjimas aiškios socialinės vertės gali būti jų nepopuliarumo priežastis. Tuo tarpu rusų kalbos keiksmažodžiai, tiksliau, jų gausa, visų pirma indeksuoja gatvės kultūrą. Tiek anketinis nuostatų tyrimas, tiek spotaniško paauglių pokalbos analizė atskleidė, kad rusiškų keiksmažodžių gausa yra viena iš priemonių kurti gatvės paauglio / paauglės tapatybei. Paprašyti apibūdinti savo bendraamžį, vartojantį daug rusiškų keiksmažodžių, absoliuti dauguma informantų įvardijo jį kaip gatvės kultūros atstovą ar tiesiog neišauklėtą paauglį. Tačiau tie patys rusiški keiksmažodžiai, turintys gatvės kultūros socialinę reikšmę, gali būti panaudoti kurti socialinę tapatybę, kuri neturi nieko bendro su gatvės kultūra. Šie keiksmažodžiai tampa vienu iš būdų geriems vaikinams demonstruoti vyriškumą, kai to padaryti negalima kitomis tapatybės kūrimo priemonėmis.