Lygtinio paleidimo instituto reglamentavimas Lietuvoje: raida ir taikymo iššūkiai - Norvaišytė, Goda (Teisė, 2025)
Nuo 2003 m. gegužės 1 d. įsigaliojus Lietuvos Respublikos bausmių vykdymo kodeksui, lygtinio paleidimo reguliavimas Lietuvoje kito kelis kartus. Pirminėje lygtinio paleidimo koncepcijoje formaliosios sąlygos priklausė nuo drausminių grupių, materialiosios sąlygos esmingai buvo susietos su nuteistojo įsipareigojimu elgtis dorai bei stropiai dirbti. Vėlesnėse kodekso redakcijose atsirado daugiau kriterijų – vertinta pakartotinė nusikalstamo elgesio rizika, paskatos, nuobaudos. Esminis pokytis įvyko 2012 m., įsigaliojus Lietuvos Respublikos probacijos įstatymui ir įsteigus lygtinio paleidimo komisijas. Pastarųjų metų lygtinio paleidimo taikymo statistika rodo efektyvesnį lygtinio paleidimo taikymą – vis dėlto, atlikus nuodugnesnę analizę, matyti, kad esminės lygtinio paleidimo instituto taikymo problemos, susijusios su nuteistųjų rizikos pervertinimu bei lygtinio paleidimo komisijų ir teismų darbo sinergija, lieka aktualios. Lygtinis paleidimas yra svarbi socialinės integracijos priemonė, padedanti nuteistiesiems palaipsniui grįžti į visuomenę. Ši priemonė skatina visuomenės saugumą, mažina nusikalstamumą ir padeda įveikti įkalinimo žalą. Ji laikoma progresyvaus bausmės atlikimo dalimi, padedančia užtikrinti nuoseklų perėjimą nuo kalinimo prie gyvenimo laisvėje, taikant individualias sąlygas ir priežiūrą. Lietuvos statistika (2020–2024 m.) rodo, kad lygtinio paleidimo priemonė yra veiksminga: sėkmingai ją įvykdžiusių asmenų dalis siekia nuo 68 proc. (2020 m.) iki 81 proc. (2024 m.).